** BAMBI II ** made by sabian sabian.ro@gmail.com
Mamă!
Ma...
Mama ta nu mai poate fi cu tine.
Vino.
- Prietene bufniță. - Scuzați-mă, d-le.
Sper că nu întrerup, dar...
ei bine... a trebuit să vin.
Sărăcuțul de el.
Așa de tînăr fără mamă.
Dacă pot fii de ajutor...
Așteaptă.
Aș putea folosi ajutorul tău.
Găsește-mi o căprioară să-l crească pe Bambi.
Oh, oh, da. Bineînțeles. Da.
Hrana e așa de puțină.
Abia se poate hrăni singur.
Poate ai putea să...
Eu? Știi la fel de bine ca mine că Prințul are grijă de turmă.
Nu-i pasă de tineri.
Dar ești tatăl lui și date fiind circumstanțele...
- Pînă la primăvară. - Oh, excelent.
După toate, cine să-l crească pe micul Prinț,
decît marele Prinț în persoană?
Bună dimineața.
Bambi, un prinț se trezește înaintea pădurii.
Dacă mai întîrzii, n-o să am de ales...
Ce-a fost aia?
Cred că... stomacul meu.
Atunci trebuie să mănînci.
Păi...
Cred că ar trebui să-ți găsesc ceva de mîncare.
Aici.
Nu, mersi.
- Ai încercat-o vreodată? - Păi, nu.
Atunci de unde știi că n-o să-ți placă dacă n-ai încercat?
Haide. Trebuie să vedem ce fac ceilalți cerbi din Pădurea de Sud.
Bam...
Bambi!
Un prinț nu face așa.
- Nu? - Cu siguranță că nu.
Un prinț își păstrează controlul mereu.
Afișează demnitate. Merge mîndru.
Sunt în regulă.
Rece! Rece!
1, 2...
2...
Nu crezi că ar fi mai bine dacă am ne-am apropia puțin?
Distanța face să localizăm mai ușor pericolul.
Dar cu siguranță că așa e mai greu să ne jucăm cu ei.
Joaca e sănătoasă pentru tinerii cerbi în creștere.
- Așa e? - Mama spune așa.
- Odată, eu și cu mama am ieșit afară... - Bambi.
A venit un căprior și a vrut să se joace...
Bambi.
Cred că e mai bine să lași trecutul în trecut.
Un prinț nu privește înapoi, doar înainte.
Da, d-le.
Haide, acum. Mai avem mult de mers azi.
Nu rămîne în urmă.
Thumper!
Bambi! Ce mă bucur că te văd!
Ce s-a întîmplat?
Au venit după mine toată dimineața.
- Cine? - Frate mai mare!
Ei sînt!
- Bună, Tinere Prinț. - Bună, Tinere Prinț.
- Bună. - L-ai văzut pe Thumper?
Cred că e acolo! Uite! Uite!
Oh, bine.
Cred că atunci o să plecăm.
Te-am prins!
Mama a zis să ne duci să vedem cîrtița.
Și trebuie să faci ce-a zis.
Ea nu e șeful meu.
Dacă nu vreau, mama nu mă poate obliga.
- Bună, Mamă. - Ce ți-a zis tatăl tău?
- Despre ce? - Despre jucatul cu surorile tale.
Oh, despre aia?
O familie care se joacă împreună...
stau împreună...
chiar dacă înseamnă să stai cu surorile tale proaste.
Bambi!
Vin! Trebuie să plec.
Nu poți pleca! Nu mă poți lăsa cu fetele!
Haide, Thumper. Trebuie să ne duci să vedem cîrtița.
De ce nu te duci cu prietenii tăi să vezi cîrtița?
Vreau să stau cu tine.
Da, ei bine...
Trebuie să verific South Meadow și e foarte departe...
Du-te să vezi porcii. Ne vedem acolo mai tîrziu.
Bine.
Ne vedem acolo.
Hei, Thumper, așteaptă-mă!
- Tu stai cu mine! - Nu, nu!
Liniște!
Primul care ajunge acolo va sta lîngă mine!
- Ura! Eu voi fi! - Eu voi fi!
Mă bucur că tatăl tău te-a lăsat să vii.
Înțelege.
Sîntem... prieteni buni.
Trezește-te, Flower. Trezește-te!
Haide, Flower. N-o să vezi cîrtița.
Sper să-și vadă umbra...
ca să mă pot întoarce la hibernat.
Atenție, toată lumea. Atenție.
Adunați-vă în cerc.
Vom începe în cîteva momente.
E destul loc.
D-nă, vă puteți da mai încolo?
Foarte drăguț.
Oh, Tinere Prinț. Asta e o ocazie specială.
Am decis că toate să stăm cu tine.
Salutări, salutări.
În fiecare an ne adunăm...
să vedem cîrtita ieșind din vizuină...
și dacă își va vedea umbra...
...înseamnă că iarna va mai dură!
Da. Dar dacă nu...
Primăvara e pe drum!
Da.
Și acum, fără nici o altă întrerupere...
Cîrtița!
Unde e cîrtița?
Cîrtița! Cîrtița!
Care să fie problema?
Mi-e frică să ies. O să-mi văd umbra.
Asta e toată treaba, nu?
Nu-mi pasă.
Trebuie să trecem prin asta în fiecare an?
Bună, Bambi.
Salut, Faline.
- Aproape că nu te-am recunoscut. - Serios?
Cred că din cauză că aproape mi-au dispărut petele.
Și îmi apar și cornițele. Le vezi?
Păi...
Nu văd nimic.
Păi, nu văd.
Da!
Cîrtița!
De ce eu? Ăsta e ultimul an.
Nu mai suport.
- Îi văd umbra. - Mai multă iarnă.
Mai multă hibernare.
Nici o umbră, nici o umbră.
Te rog, nici o umbră. Te rog, să nu fie nici o umbră.
Nici o umbră.
Primăvara e aici! Primăvara e aici!
Oh, cîntecul ăla!
N-o să-mi mai fie niciodată frică!
Bau!
Se pare că i-am speriat umbra.
I-ați văzut privirea...
Hei!
Unde pleacă toți? A luat foc pădurea?
Tu cine ești?
Mă numesc Ronno, și ei sînt băieții - Ștab și Jab.
Sper ca toți trei să aveți o zi plăcută.
N-aș lua-o pe acolo, dacă aș fi în locul tău.
Acolo am văzut un om.
Ai văzut un om?
Acolo am fost, pe pajiște.
Deodată am auzit o voce care mă ademenea...
Aici sînt, aici sînt...
Oamenii au un băț care le face ca vocea să le semene cu a noastră.
Dar sînt prea deștept pentru asta.
așa că m-am furișat spre el...
foarte încet.
Apoi, zbang! L-am lovit cu coarnele.
Ce mai poveste.
Crezi?
E... incredibilă!
Da. E incredibilă.
- Mă faci mincinos? - Nu.
- Vrei să ne batem? - Nu!
Bate-l, Bambi.
Bambi? Asta nu e nume de fată?
Haide. Să-i dăm drumul.
Doar o mică competiție prietenească.
Ronno!
- Vin, mamă! - Da. Poate ar trebui să pleci.
Doar mă jucam cu el.
Nu-i așa, Bambi?
- Ronno! - Vin!
Mamă! De cîte ori trebuie să-ți spun?
Nu mă deranja cînd încerc să-mi fac prieteni noi.
Scuză-mă, dragă.
Băiețelul mamei!
De ce nu fugi acasă la mama? Băiețașul mamei!
Thumper!
Vin, mamă.
Trebuie să plec. Ne mai vedem, Bambi.
Spune-mi, ce-a văzut cîrtița?
La revedere, Bambi.
- Nu vrei să te conducem acasă? - Nu. Vine tata și mă ia.
Mi-a părut bine să te văd, Bambi.
Bambi.
Mamă?
Mi-e tare dor de tine.
O să fie în regulă. O să vezi.
De ce a trebuit să pleci?
Orice în pădure are perioada sa.
Cînd unul cade, altul se ridică.
Poate că nu a fost așa înainte,
dar e ceva nou și minunat, în același timp.
Dar mă simt așa de singur.
Sunt mereu cu tine.
Chiar și cînd nu mă vezi, sînt aici.
Sunt aici.
Alo?
Sunt aici.
Mamă?
Eu sînt.
Sunt aici.
Alo.
Sunt aici.
Așteaptă! Vin.
Alo?
Alo.
Sunt aici.
Eu sînt.
- Mamă? - Sunt aici.
Alo.
Sunt aici.
Bambi!
Fugi, Bambi!
Fugi! Acum!
Dar era mama. I-am auzit glasul.
- Era unul din trucurile omului. - Îmi pare rău.
Dacă nu ajungeam la timp? Ai fii putut fi...
Cînd îți spun să fugi, fugi! Niciodată să nu mai îngheți așa!
Îmi... pare rău.
Să mergem acasă.
Nu se mai întoarce niciodată, nu-i așa?
Nu.
Prietene Bufniță.
Iarna e pe sfîrșite.
Ar trebui să găsești o casă nouă pentru Bambi.
Frate mai mare!
De cîte ori ne întoarcem cu spatele, dispare.
Căutați-l peste tot. Să nu rămînă piatră neîntoarsă.
De ce ne ascundem de surorile tale?
- Cred că sînt drăguțe. - Păi, nu trebuie să stai cu ele.
Inapo!
Fii atent!
Haide! Împinge mai tare!
Deci, unde mergem azi?
Tu vei sta pe lîngă vizuină. E mai sigur.
Dar sînt pregătit pentru aventură, pentru...
Vizuina.
Da, da... bună idee.
Voi păzi vizuina.
Hei, Bambi.
- Ce s-a întîmplat? - Nimic.
Haide. Poți să-i spui prietenului tău cel mai bun.
Tatăl meu nu mă mai ia cu el.
Cred că nu sînt ceea ce ar trebui să fie un prinț.
- Dacă aș putea măcar să-i arăt. - Ce să-i arăți?
Că pot fii viteaz ca el.
Dacă e doar asta. să fii curajos e ușor.
- Te pot învăța. - Poți?
Sigur. Fii atent.
Cred că se preface în minge.
Nu, sînt viteaz, fraiero!
Șmecheria e să fi mai înspăimîntător decît ceea ce te sperie. Înțelegi?
Parcă ai fii o veveriță!
Privește-mă! Privește-mă!
Flower!
Tocmai ți-ai găsit puterea interioară.
Oh, Dumnezeule!
Bine. Stai foarte drept.
Scoate pieptul în afară.
Inspiră mai adînc decît ai făcut-o vreodată...
Și acum mîrîie puternic.
O să ai nevoie de multă practică.
Haide. Fă ce fac și eu. Sunt un leu de munte!
Sunt... un urs.
Sunt o broască țestoasă.
Ce? Țestoasele sînt înspăimîntătoare.
Haide. Poți s-o faci.
Haide. Fii atent aici.
Da, asta e! Haide, mai încearcă odată.
Da. Asta a fost bună.
Haide! Haide!
Da, asta e!
Uite aici!
Vezi? Nu-i mare lucru. Trebuie să faci doar bine.
Porc spinos!
Ieșiți și rămîneți acolo, huliganilor!
Urme de lăbuțe murdare. Nu aveați ceva mai drăguț?
Am putea înota.
Să mergem înainte să te vadă.
Nu. Asta e.
Îi pot arăta tatălui meu cît de curajos sînt.
Ai afce bine să te grăbești.
Nu-ți face griji. O să am eu grijă de tatăl tău.
Și amintește-ți ce te-am învățat!
Am să traversez pe bușteanul ăsta!
Dispari de pe proprietatea mea, veverito!
Nu sînt veveriță. Sunt tînărul Prinț.
Pe unde treci, Prințișorule?
Nu pe aici. Mai încearcă.
Ajutor! Ajutor!
E o chestie cu ochii așa...
și cu niște gheare așa...
Și merge așa... Hai, hai, hai.
Și trebuie să-l vezi!
Haide!
Mai încearcă! Încearcă din nou!
Nu pricepi. Trebuie să trec.
Ocolește! Pe vremea mea nu ne plimbam pe proprietățile altora.
Mergeam pe drumul cel lung.
Uneori dura zile, săptămîni, prin ploaie,
pentru că noi aveam puțin respect.
Bambi, ai reușit!
Da? Ai făcut-o perfect.
În spatele tău! Fii atent
Încă odată!
Hai încă odată!
Grăbește-te! E chiar aici!
Drum greșit! Nu-i nimic aici.
- Ce-a fost asta? - N-am auzit nimic. Probabil o pasăre.
Da, asta a fost! O pasăre.
Oh, nu.
Asta o să vă fie învățătură de minte!
Gîndiți-vă de două ori cînd mai vreți să treceți.
Vedeți-vă de treburi, data viitoare.
Asta e problema cu copii din ziua de azi. N-au pic de respect.
La ce te uiți, elanule?
Bambi, ești bine?
Cum arată?
N-am să te mint. Nu e prea drăguț.
Sunt fără speranță. Sunt un laș.
Nu. Ești viteaz.
Nimeni n-a mers atît de departe.
Asta e cea mai bună treabă la mine. Nu simt nici o durere.
Fii atent.
Vezi? Nimic.
Ce-a fost asta?
Vreun amărît de animal prins în cursă. Deci, oricum...
Bambi!
Hei! Nu terminasem de vorbit despre mine!
- Doar încă una! - Bambi, ce s-a întîmplat?
Bambi a fost înțepat de un porc spinos.
- Un porc spinos? Unde? - Stai nemișcat!
- N-a fost nimic. - Ești rănit?
- Nu te mai mișca! - Sunt bine. Serios. Doar că...
L-am scos.
Bambi. Am recunoscut țipătul ăsta. Sunt surprins să te văd mișcînd.
- Era doar un porc spinos. - Nu, nu, nu.
Vorbeam de cum ai înghețat în luncă,
chiar în fața tatălui tău.
- Ronno! - Nu te simți rău.
Dacă n-am avea lași, n-am putea spune care sînt curajoșii.
Nu sînt un laș!
Oh, da, sigur, sigur. Haide, să mergem.
- Eu stau aici! - Haide.
- Ronno, termină. - Las-o în pace.
Ai zis ceva, Bambi?
Nu. Ei bine...
Adică, da.
Las-o în pace. Te rog?
Spune-i tu, Bambi.
Ia te uită! Un iepuraș mic cu sconcs.
Tînărul prinț se joacă cu iepurașul și cu sconcsul?
Fugi, Bambi!
Pe partea cealaltă!
Întoarce-te!
Am reușit!
Care-i problema?
Prea speriat?
Uitați-vă la el cum tremură.
Acum cine e copilul, copil mare ce ești?
Bună.
Ți-am zis să stai în apropierea vizuinei.
Cînd îți dau un ordin, mă aștept să...
Cum ai...
Ai sărit?
Da, d-le.
N-am putut să fac așa salt pînă nu mi-au dat coarnele.
Da. Ei bine...
Ar trebui să mergem...
acasă.
Niciodată n-a zis ceva drăguț înainte.
Cred că a văzut ce curajos ai fost.
Ce săritură! Parcă zbura.
Ce mare scofală? Oricine poate sări așa.
Haide! Ai sărit mai mult decît atît, ieri.
Nu... știu.
Nu ți-e teamă, nu?
Ți-e prea teamă. Nu poți sări.
- Ai reușit. - Să o mai facem odată.
Și acum încearcă mai mult.
Haide, Bambi. Poți s-o faci.
Așteaptă pînă tatăl tău va vedea asta.
- Bună dimineața, d-le. - Bună dimineața, Bufniță.
Mă gîndeam să vă spun că s-a terminat căutarea pentru un start zburător.
Da... Păi...
nu vroiam să fac un joc de cuvinte... cu zburatul... pentru că sînt... bufniță.
Da... Ei bine...
Am întîlnit deja cîteva care ar putea fi mame excelente.
Doar dacă nu v-ați răzgîndit.
Nu, nu m-am răzgîndit!
Fii atent aici!
- Am reușit? - Da. Ai reușit.
- Ce faci, mai exact? - Exersez săritura mea.
Da. Vezi?
Văd.
Nu pricep. Ieri chiar i-a plăcut.
Totuși, ce face?
Nu știu, dar e destul de înspăimîntător.
De ce nu-l întrebi?
Pare că e ocupat. Mai bine nu.
Părinților le place cînd le pui întrebări...
cît mai multe întrebări.
- Serios? - Haide. Sunt în spatele tău.
-Ce faci? - Observ.
Aha, observi...
- Ce observi? - Păi, e...
e...
E greu de explicat.
Trebuie să asculți, să vezi...
să adulmeci, în același timp.
Pot să fac asta.
Privește, ascultă, adulmecă.
Încearcă să simți pădurea din jurul tău.
Nu simt nimic.
- Se joacă în luminiș. - Cum de știi?
Simt în copite.
Dacă ar fi un pericol, știu să se ferească și eu aș fugi la ei.
- Nu ți-ar fi frică? - Poate, dar tot m-aș duce.
Unui prinț îi poate fii frică, dar nu poate lăsa frică să-l opresca.
Toate le știi.
Nu pe toate.
Pădurea așteaptă.
Vii?
Sigur!
Frate mai mare!
Țipați mai tare!
Simte pădurea!
- Simte pădurea. - Bambi!
Simte...
Simte-o.
Aud, aud.
Cînd o să-mi apară coarnele?
N-o să mai dureze mult, dacă ești ca mine.
Sunt?
E un singur mod să afli.
Bambi, e timpul să te culci.
Dar nu pot să dorm. Sunt foarte treaz.
Încearcă.
Bine, am să încerc.
A fost amuzant cînd ai urmărit greierele ăla,
apoi încă unul și încă unul.
Da, da...
Acum culcă-te.
Flower doarme toată iarna.
De ce dormim?
Oricine trebuie să se odihnească.
Unii noaptea, alții ziua.
Unii, nu toți.
Și mama se odihnește acum, nu-i așa?
Am uitat.
Un prinț lasă trecutul în trecut, corect?
Destule întrebări pentru azi.
Acum, te rog, culcă-te.
Bine.
Noapte bună.
Haide, somnorosule.
Amintește-mi să nu te las să mănînci muguri înainte de culcare.
Stai. Aud ceva.
Ce? Ce?
Cuib de viespii - coarnele sus.
Foarte bine.
- Așteaptă! Acum văd un necaz. - Unde? Unde?
Cerb rival, drept înainte.
Ah, e micuț. Ar trebui să nu fie o problemă.
Oh, zău? Pot fii multe necazuri.
- Nu, nu tu. - Ba da, eu.
Poftim!
Te-am prins!
Cine pe cine?
- Aici erați amîndoi. - Salut, prietene Bufniță.
Sa-lut.
Vroiam... să-ți vorbesc.
Te-am căutat peste tot. Credeam că sînteți în luncă.
Mă tem că... am fost puțin cam...
distras.
Înțeleg. Nu contează. De obicei găsesc ceea ce caut.
Vorbind de lup, e cineva aici pe care aș vrea să cunoști.
- Mena. - Mărite Prinț!
- Bambi, du-te la vizuină. - Bambi.
Am auzit atîtea despre tine. Știi, eu și cu mama ta am crescut împreună.
- Zău? - Du-te la vizuină.
Dar vreau să aud despre mama.
O să ai destul timp cînd te vei stabili în noua casă.
Mă trimiți de aici?
Nu... Lasă-mă să-ți explic.
Am făcut tot ce mi-ai spus.
- Chiar am auzit cu copitele. - Bambi, un prinț nu...
- Doar de asta îți pasă, nu de mine. - Nu-mi vorbi...
Aș fi vrut ca mama să fii fost în locul tău!
Am cam stricat treaba.
Nu. E vina mea.
Bambi are nevoie de o mamă.
Un prinț n-ar trebui să crească un copil.
O să-mi lipsiți.
Nu-ți face griji. O să ne mai vedem.
O să venim să te vizităm, dacă nu e prea departe.
Mama zice că e foarte departe.
Și dacă te sperii, fii mai înfricoșător ca ce te sperie.
Bambi.
E timpul să mergem.
N-am să vă uit pe niciunul dintre voi.
Sigur că nu. Nu-ți poți uită cei mai buni prieteni.
Să fii prinț înseamnă să faci sacrificii.
Trebuie să-și ignore sentimentele
și să facă ce e mai bine pentru ceilalți.
Înțelegi?
O să te vizitez curînd.
Să fii cuminte pentru Mena.
Și să nu uiți...
că ești prinț.
Bună, Prințesă.
Nu pleci fără să-ți iei la revedere?
Și credeam că sîntem amici.
Te simt. Serios.
E greu cu un tată căruia îi e rușine cu tine
și te da de acasă.
Da?
Bambi!
Ești în regulă??
Plecați amîndoi de aici! Acum!
Mamă!
Bambi, fugi!
Fugi, Bambi!
Mai repede, Bambi.Nu te uita înapoi! Continuă să alergi!
Continuă să fugi!
Bambi!
Unde e Bambi?
Uite! E Bambi!
Trebuie să-l ajutăm. Ia-ți fată curajoasă.
- Asta? - Mai curajoasă!
- Asta? - Nu, nu.
Ia-ți cea mai curajoasă față pe care o poți face în viața asta.
Asta?
Asta.
Uite cine e aici. Cred că cineva nu și-a învățat lecția.
Am învățat o grămadă.
Bambi!
Bambi?
Ridică-te!
Un prinț nu...
Tată.
Sunt aici.
Erau mii de cîini...
dar lui Bambi nu-i era frică.
Se apropiau...și se apropiau.
Nu avea unde să fugă.
Apoi, un cîine care era mai mare ca un pom, a urlat...
dar Bambi a fost mai rapid.
- A sărit... - Sus de tot...
- Și a căzut... - A căzut jos...
Chiar în capul cîinelui.
Liniște! Eu o spun. Dar partea cea mai bună a fost...
Cînd Thumper l-a ajutat pe Flower să-și ia fată curajoasă.
Și i-a speriat pe toți cîinii!
Așa a fost.
Ura pentru Thumper!
- Uite cine e aici! - Oh, Tînărul Prinț!
Ura!!!
Sunt în regulă ca surori.
- Păcat că sînt fete. - Hei.
Ce știi, Bambi!
Se pare că în sfîrșit îmi apar coarnele.
Serios? N-am băgat de seamă.
Thumper ne spunea o poveste grozavă.
Da, da. Aia cu mii de cîini.
Mii?
Ce pot spune? Sunt un povestitor înnăscut.
Pariez că era aia cu mii de cîini.
Atingere emoționantă.
Ce e aia?
O să-ți spun cînd vei fi mare.
Măi, măi, mai... Dacă nu e Tînărul Prinț...
Într-una din zile ne vom întîlni și...
Dă-te jos! Mamă! Dă-te jos!
Mamă!
Vezi? Ți-am zis că țestoasele sînt înfricoșătoare.
Trebuie să plec. Mă așteaptă tata.
Pa, Bambi.
Ah, Bambi, Nu mai ai timp pentru noi.
Da, nu e minunat?
Hei, tată. Unde mergem azi?
Am fost deja acolo.
Habar n-aveam că asta e aici.
Frumos, nu-i așa?
Asta e...
Aici am întîlnit-o prima oară pe mama ta.
- Serios? - Da.
Eram cam de vîrsta ta.
Cum arătai?
Eu? Stai să mă gîndesc.
De fapt, arătam cam ca tine.
made by sabian sabian.ro@gmail.com